Sæt den til igen. Hvad hedder hun?
Alexis?
Hedder hun Alexa? Alexa?
Alexa, får jeg en kæreste?
Det ved jeg desværre ikke.
Det gør jeg heller ikke. Træk stikket ud.
Hun er jo ikke til nogen nytte.
Alexa, hvem er dr. Ruth?
Et håndklæde er et klæde -
- som man tørrer krop eller overflader med.
Nej... Alexa, hvem er dr. Ruth Westheimer?
Ruth Westheimer, også kendt som dr. Ruth -
- er en tyskfødt jødisk immigrant, der blev et populært tv-ikon -
- som sexterapeut, mediepersonlighed og forfatter.
Hørte du det, Rafi? Hun ved, hvem jeg er.
Godt. Jeg beholder hende.
Hun har alle svarene. Jeg elsker hende så højt.
Gudinden af god sex: Dr. Ruth Westheimer.
Hun omtaler penis som i et madlavningsprogram.
"Tag mandens penis mellem fingrene. Ælt den."
Må manden lave lyde, når han dyrker sex?
Naturligvis. Bare han ikke vækker sin kone.
Du skal sige "vagina" og "klitoris".
Du taler altid kun om penis.
- Vil du sige det ord igen? - Erektion? Ja.
- Men sig det lidt højere. - Erektion!
Det er som Mister Rogers på kabel-tv. "Kan du sige klitoris?"
Er størrelsen vigtig? Er den ikke?
Størrelsen har intet med at tilfredsstille en kvinde at gøre.
Dine programmer har, om ikke andet -
- lært folk, at de ikke er alene med deres seksuelle problemer.
- Du har ændret sex for USA. - Er det værre nu?
Nej, alle ved, det er bedre.
Sid ikke der og lid. Lad ikke som om.
Vær ikke ulykkelig. Gør noget ved det.
- Hej, skat. - Hej. I bliver filmet.
Alle tiders. Jeg elsker hende.
Tak. Også dig. Kom her.
Begge to. I bliver filmet. Tak.
Der er hun jo. Jeg har et kamerahold med.
Luk soveværelsesdøren. Ryan må ikke være der.
Tag nogle småkager.
Jeg har boet i denne lejlighed i 54 år.
Tag en småkage, Rob.
Da jeg lavede tv, sagde folk: "Hvorfor flytter du ikke?"
Men her bor mange immigranter i området, og jeg har det fint her.
Ringede du til din mor?
Hej med dig. Hallo?
Hej, hej.
Hallo?
Jeg er lige kommet tilbage fra Good Morning America.
Det gik rigtigt godt. Ja.
Find det på nettet. Jeg er der kl. 18.30. Hej.
Godt...
Jeg skal ikke på pension, og jeg er meget heldig.
Jeg har min kommunikationsminister: Pierre.
Hvis folk vil tale med mig, skal de ringe til Pierre.
- Hej, Ruth. - Du sendte kalenderen. Tak.
Jeg har arbejdet med Ruth, siden hun begyndte på tv.
Det vil sige 36 år.
Nu skal du høre.
Kan du give mig navnet på ham, der ejer Marvel?
Er det Stan Lee?
Han ejer Marvel. Jeg kan ikke huske navnet.
Jeg ville gerne på pension, men dr. Ruth går ikke på pension.
Kalenderen er fuld. Det stopper aldrig.
Vi tales ganske ofte ved. Op til 25-30 gange om dagen.
Ingen kan holde trit med dr. Ruth. Hun helmer ikke.
Hun underviser på Hunter College og Teachers College på Columbia.
På trods af Kinsey, Masters, Johnson, Singer Kaplan -
- skal der stadig gøres meget.
Den 2. oktober flyver du til Boston -
- til Forbes' "30 Under 30".
Giv hende en orgasme. Det kan jeg lære dig næste gang.
Den 21. skal du besøge flyvevåbnet i Boulder i Colorado.
Jeg kan se en lavbenet person. De er de bedste elskere.
Hun har gæsteforelæsninger og en kronik i "Time Magazine".
Hun skriver bøger.
Kan du se, David? Det er vist nr. 40.
Hun udgiver tre bøger i 2018.
Lige fra trykken. Roller-Coaster Grandma.
Fredag den 12. er det Good Morning, America.
Min kæreste er mest sammen med sin mobil. Fiks eller niks?
Niks.
Søndag er du dronning til middelalderfestival.
I skal se mig holde kongen i hånden.
Den, der klapper højest, får god sex resten af livet.
Lad os klappe!
Hvis Ruth ikke er optaget, så finder hun på noget.
Det rådgiver hun altid om:
"Kom ud, og mød andre mennesker."
Sådan har hun altid været. Hun er bare altid i gang.
Den 4. juni fylder hun 90 år.
- Hej. - Hej, hej.
Farvel i regnen.
Godt... Cliff?
- Godt... Fint nok. - Godt.
Alle bånd er på harddiske. Der er hundredvis af afsnit.
- Er min karriere derinde? - Ja.
Jeg kan bare ikke afspille dem uden dig.
Jeg kender ikke knapperne, men jeg kan godt lide det.
- Vil du se nogle? - Ja.
Bedstemor Freud har fået millioner af hengivne fans -
- blot ved at tale meget og længe om sex.
Hvis I ikke vil høre det, hun siger, er I hermed advaret.
Ikke alle kan lide det.
Du er hermed anholdt, Ruth.
Sådan gik det på Oklahoma State University.
En tilskuer, der ikke brød sig om Ruths foredrag, ville anholde hende.
For dr. Ruth er det hverdagskost. Hun er USA's mest populære sexterapeut.
- Hej, du er på tv. - Dr. Ruth.
Jeg vil gerne have ægteskabelige råd om vibratorer.
- Bruger din kone vibrator? - Nej.
- Vil hun bruge en? - Det ved jeg ikke.
- Vil du se hende bruge en? - Ja.
- Så gå ud og køb en. - Javel.
Da vi begyndte at sende i 1984 -
- talte ingen så åbent om sex, som Ruth gjorde.
Der var en liste over ord, man ikke må sige. Vi sagde dem.
Lad hans penis penetrere vagina bagfra.
Jeg siger "bagfra", fordi klitoris så er fri til -
- at enten du eller han kan stimulere den til orgasme.
DR. RUTH UDLØSER PROTESTER
PERVERS SEX OVERALT
Unge forstår ikke det kontroversielle.
Hun sagde altid: "Normalt findes ikke. Vi er alle normale."
Ruth var på forkant med det og gav os lov til at tale om det.
Det er herligt, at folk kan spørge dig.
Det havde de ikke turdet for blot ti år siden.
Når min kæreste og jeg dyrker sex -
- ejakulerer jeg, lige så snart vi starter.
Lige så snart du penetrerer hende?
Hun var meget nøje med at vise sin uddannelsesmæssige baggrund.
Hun underviste på Columbia og Princeton og var sexterapeut.
Så det fungerede. Vi lavede næsten 500 programmer.
Det er sikkert, fordi jeg ikke er en høj og smuk blondine.
Jeg er en ældre kvinde, så de siger ofte:
"Hvis dog bare min mor eller bedstemor sagde sådan noget."
Gud velsigne dig. Fortsæt det gode arbejde.
Ingen må bandlyse dig. Du er Guds gave til begge køn.
Tak. Fra din mund til censurmyndigheden.
Hver gang jeg var der, kom folk og sagde til hende -
- at hun påvirkede dem eller reddede dem fra selvmord.
Blot fordi denne kærlige bedstemor var på tv -
- og talte ærligt om forhold, om hvordan og hvem vi elsker.
De mest personlige forhold, der gør os lykkelige.
Her kommer den enestående dr. Ruth Westheimer.
Overalt rådgiver hun, underviser og chokerer.
Hvad to voksne mennesker laver i deres soveværelse -
- stuen eller på køkkengulvet er i orden.
Nogle kolleger mener dog, at hun gør mere skade end gavn.
Hun er hurtig til at rådgive nogen, som hun ikke ved meget om.
Godt, Tracy. Jeg synes, at du skal finde dig en ny mand.
Er hun ubesindig?
Det er et hårdt ord, men ja, det er hun.
Kritik bekymrer hende dog ikke.
Kvinden, der kaldes "den glade sex-alf", er temmelig hårdfør.
Som barn boede hun i Frankfurt i Tyskland, da nazisterne tog magten.
Sådan...
Jeg har noget, som er mig meget dyrebart.
Da jeg forlod Tyskland som tiårig -
- var det eneste, jeg havde fra mine forældre -
- denne vaskeklud. Se, hvor smuk den er.
Her står der "K.S.". Det står for Karola Siegel.
I Tyskland hed jeg Karola, og jeg havde altid den vaskeklud med mig.
Jeg glemmer aldrig, hvor den er.
Den forbinder mig på en måde -
- til min fortid.
Jeg blev født den 4. juni 1928.
Jeg fik navnet Karola Siegel og boede i en landsby nær Frankfurt.
Jeg var enebarn. Mine forældre var ortodokse jøder.
De var ikke særlig rige, men mine første ti år var perfekte.
Kærlige forældre og en bedstemor, som alle elskede mig meget højt.
Livet forandrede sig dog ganske drastisk i 1930'erne -
- da Hitler kom til magten.
En novembermorgen i 1938 kom nazisterne til vores lejlighed.
De råbte ikke, men jeg var ti et halvt år og bange.
Jeg kan huske de sorte støvler.
Nazisterne bad min far om at tage tøj på.
Min bedstemor havde penge syet ind i sin kjole.
Hun gav dem til nazisten og sagde: "Pas godt på min søn."
De tog min far med ned -
- og før han satte sig i lastbilen -
- vendte han sig om og smilede og vinkede -
- selvom han måtte have været hunderæd.
Et par måneder før krigen brød ud -
- så det meget dystert ud i Tyskland.
Synagoger blev brændt ned, og jødiske virksomheder blev udplyndret.
Min far sendte et postkort fra arbejdslejren.
Han skrev, at jeg skulle tage med en gruppe ortodokse jødiske børn.
Det var en børnetransport. Vi fik lov til at rejse til Schweiz.
Jeg ville ikke forlade Frankfurt.
Jeg havde 13 dukker, dukkehuse og rulleskøjter.
Jeg var enebarn, og min bedstemor tog sig udelukkende af mig.
Men jeg var ti et halvt, og da jeg så det postkort, måtte jeg rejse.
Næste morgen blev jeg fulgt ned på stationen af mor og bedstemor.
Min mor og min bedstemor krammede mig. Jeg steg på toget.
Jeg kiggede ud og gjorde som min far.
Jeg var ked af det, men jeg vinkede til dem -
- så de fik lettere ved at sige farvel.
Mine forældre gav mig livet to gange.
En gang da jeg blev født, og da de sendte mig til Schweiz.
Alle på toget var bekymrede. Vi vidste ikke, hvad der ville ske.
"Vil jeg nogensinde se min familie igen?"
For at få det lidt bedre -
- begyndte jeg at synge sange fra min jødiske barndom.
En del sange var tyske. Mange børnesange.
Jeg fik alle til at synge.
Da gruppen af børn kom til byen Heiden i Schweiz -
- blev 50 af os sendt hen på et børnehjem for mennesker som os.
Derhenne ville jeg vise, at jeg var godt opdraget -
- så jeg gik hen til forstanderen, Riesenfeld, og sagde:
"Jeg hedder Karola Siegel. Jeg kommer fra Frankfurt am Main."
Vi var andenrangsborgere.
Vi måtte passe de schweiziske børn og udføre alt husarbejdet.
Det er sært, for børnehjemmet hed Wartheim.
"Warten" betyder at vente.
Vi havde dog ingen anelse om, hvor længe vi skulle være der.
Jeg ved ikke, om I kan se det, men der er lås på dagbogen.
Spørg mig ikke, hvor nøglen er. Jeg fandt den. Her er nøglen.
Jeg begyndte at skrive dagbog på børnehjemmet i Schweiz.
Jeg skrev det i dagbogen, som jeg aldrig talte med nogen om.
"Hvorfor er du her ikke, mor?"
"Hvorfor er du her ikke? Jeg ville arbejde.
Jeg ville forsørge dig og skabe dig et godt liv."
Jeg står op kl. 6.30. Jeg klæder mig på.
Vi vækker børnene kl. 7. Så har jeg travlt til kl. 7.30.
Jeg dækker bord, rengør spisesalen og reder børnenes hår.
Efter frokost puttes de små. Så lapper jeg lidt tøj.
Om aftenen får børnene bad. Efter middagen pudser jeg deres sko.
Jeg kan lide alle mine opgaver.
Jeg var bange for, at Riesenfeld skulle finde de dagbøger.
Derfor skrev jeg intet ondt om børnehjemmet.
De, der tog sig af os, var også selv flygtninge.
De frygtede for deres eget liv.
Alle børnene, også jeg, blev som søskende og passede på hinanden.
Hans kone er her.
- Hej. - Reddet af gongongen.
Godt, godt, godt.
Du var min første kæreste. Du var lidt yngre end mig.
Det er jeg stadig.
Du var den vigtigste i Heiden. I mit liv.
Så var du utro. Med en ældre kvinde.
- Du er også en ældre kvinde. - Ja, men hun var meget ældre.
Vi var 10-11 år, da det startede.
Vi havde et klasselokale i Heiden.
Hun kunne ikke sidde stille eller tie stille i ti sekunder.
Hele tiden.
Du var så sød. Du var så flot -
- at det var helt normalt, at jeg blev forelsket i dig.
Vi skjulte det, men alle vidste det nok.
Naturligvis.
Piger og drenge måtte ikke have et forhold. Det var...
- Forbudt. Ikke tilladt. - Bestemt ikke.
Du boede på værelset over mig -
- og fandt en måde at sende beskeder til mig på.
Med et hejsesystem lavet af træ, snor og krog.
- Du satte små sedler på. - Ja...
På en af dem stod der: "Du er mit solskin."
Jeg sang for dig.
Du er mit solskin, mit gyldne solskin
- Du gør mig glad, når himlen er grå - Når himlen er grå.
- Du vil aldrig vide... - Hvor højt jeg elsker dig
Tag ikke mit solskin fra mig
Vi var to ensomme unger -
- i en alder, når hormonerne raser.
- Vi lærte det ved at... - Eksperimentere.
Da vi var teenagere, havde nogen sagt, at jeg havde vist dig mine bryster.
Og jeg...
Men det var et rygte, og jeg var forfærdet.
Jeg vidste, at Schweiz var omgivet af nazister -
- og hvis jeg blev smidt ud, hvor skulle jeg så tage hen?
Der var intet sted at tage hen.
Vi dyrkede ikke sex, men vi krammede og kyssede.
Jeg må lige sige noget.
Jeg kan stadig huske, hvordan de kys smagte.
Sig det ikke til nogen.
Jeg læste bogen Breve til unge piger.
Den er skrevet af en læge til seksualundervisning.
Alt i naturen er så fantastisk velorganiseret.
Det er umuligt at se, hvordan det skulle være beskidt.
Her forekommer seksuelt sprogbrug, som ikke sømmer sig for alle.
Værten er dr. Ruth K. Westheimer.
- Hej, du er på tv. - Hej, dr. Ruth.
- Jeg hedder Sue. - Hej, Sue.
Jeg har et lidt pinligt spørgsmål.
Træk vejret dybt.
- Jeg vil prøve at onanere. - Ja?
I starten af 1980'erne talte man ikke om kvindelig seksualitet.
Vi lever i 1980'erne, Janet, så vi kan være helt ærlige.
Først og fremmest har mænd visse behov.
- Det har kvinder også. - Har de?
Man troede ikke kun, at man ikke skulle tale om sex -
- men at kvinder ikke nød det.
- Når en kvinde er frigid... - Vent!
Det ord må ikke siges her.
Frigide kvinder findes ikke.
Der findes kun kvinder, som skal lære at tage imod.
Kan du tage hans hånd og vise, hvordan du gerne vil røres?
Hvordan du føler nydelse? Det er det, jeg er ude efter.
- Det behøver ikke være med ord. - Mænd er jo ligeglade.
Det er vigtigt for dig, fordi unge ser dig.
Det er vigtigt at sige, at mange mænd går meget op i det.
Visse mænd, ikke dig eller Andy...
Hvis de ikke får, hvad de vil have... Der er et særligt udtryk.
- Hvad taler du om? - Blå... Sig det.
Jeg siger det ikke. Nej, jeg siger det ikke. Nej!
Udtrykket "blå boller" frustrerede mig.
Der var intet kvindeligt modstykke.
Vi bør lave et nyt udtryk, så hun kan sige:
"Jeg vil have flere kram, kys og mere berøring."
Det udtryk bør hedde "blå læber". Så nu...
Det... Jeg skal sige dig...
Det har lidt at gøre med -
- at jeg tidligt var nødt til at træffe valg i mit liv.
Det viste mig, at kvinder må tage initiativ -
- og tage ansvar for sig selv og deres egen seksualitet.
Jeg har beundret dig længe. En del af det, du har gjort -
- har givet kvinder som mig lov til at tale åbent og forsvare sig -
- og tale om emner som seksualitet.
Ja, det er noget, vi gør sammen.
Jeg har aldrig hørt kvinder tale ærligt om sex før.
Du gav mig værdier, som du mente, jeg gik for langt med.
Jeg skulle være feminist, men du sagde:
"Lad nu også manden betale for middagen."
"Du behøver ikke altid betale."
Du giver mig noget, hvor der står "feminist". Er du feminist?
Nej. Jeg er gammeldags og kedelig.
Skal mænd og kvinder have samme rettigheder?
- Ja. - Lige løn?
- Helt bestemt. - Bør kvinder kunne få abort?
- Ja, det har jeg sagt. - Så er du feminist.
Jeg spurgte hende for nylig, men hun svarede nej.
Det gjorde mig oprørt. Hun gør alt det, en feminist gør.
Hun taler på Planned Parenthood, støtter homoseksuelle og aidsforskning.
Hun kalder sig ikke feminist.
På vores sprog kaldes du feminist.
Du modsætter dig aktivistdelen, såsom når de brænder bh'erne.
Ja, det skal I ikke gøre.
Jamen jeg tror, at mange ser dig som et feministisk forbillede.
De må ikke ændre mening. Gav jeg dig ikke bare en kasket?
I stedet for at give mig de ting bør du beholde nogle af dem.
- Sig det: "Jeg er feminist." - Nej, men jeg elsker dig.
"Jeg er ikke-radikal feminist."
Jeg er ikke-radikal feminist og elsker mit barnebarn.
Da jeg boede på børnehjemmet -
- fik min far lov til at vende tilbage til Frankfurt fra arbejdslejren.
Krigen var begyndt -
- og der var meget farligt for mine forældre.
De skrev dog aldrig om den sorg -
- i de breve, som jeg fik hver uge.
Jeg har beholdt hvert eneste brev.
Kære Karola. Dit fine brev fra den 15. december nåede os i dag.
Nu må din Hanukkah-fest være overstået. Var det sjovt?
Vi har ikke hørt fra onkel Max. Vi håber på snarligt nyt.
Jeg sender dig de hjerteligst hilsener, min skat.
Kærlige kys fra din elskede mor.
Brevene gav mig meget håb og glæde.
Far skrev poesi til mig i næsten alle brevene.
Kære Karola. Selvom vers kræver tid, bør du lære det med flid.
Det kan du måske lære, så du selv et rim kan bære.
Med poesi bliver alting lettere at forstå.
Hvis du var herhjemme, ville du slet ingen breve få.
Nu går jeg i ottende klasse. Næste forår går jeg ud af skolen.
Jeg ville gerne fortsætte min uddannelse til mit senere virke.
Men pigerne på børnehjemmet må ikke gå på gymnasiet her.
Du var den kvikkeste af os alle. Du var endda kvikkere end jeg.
Din påvirkning på mig handlede om dit intellekt.
- Måske. - Nej, jeg mener det.
Du var heldig, for du måtte gerne -
- gå på gymnasiet i byen, mens jeg ikke måtte.
- Det stemmer. - Pigerne skulle blive stuepiger.
Men far sagde: "Man skal lære. Ingen kan tage det fra en."
Walter gik på gymnasiet om dagen.
Om natten gemte han sig under min seng -
- og jeg tog hans bøger med ud på reposen, for der var lys.
Jeg kunne læse historie, engelsk og geografi.
- Hvad lavede du under sengen? - Rystede.
Jeg var bange for, at jeg blev opdaget.
Riesenfeld kom ind flere gange og tjekkede, at alt var i orden.
Jeg lå under sengen og frygtede, at hun ville kigge.
Alt det, jeg havde lært den dag -
- lærte jeg hende om aftenen.
Jeg formidlede viden, men hun tog den til sig.
Det kan man ikke, hvis man ikke er intelligent.
Jeg er taknemmelig for Schweiz, for jeg fik tag over hovedet og kost.
Men de udnyttede folk som Riesenfeld -
- til at lede det børnehjem. Dumt. Hun burde have sagt:
"Jeres forældre ofrede sig, så deres børn kom i sikkerhed."
I stedet sagde hun, at de ikke elskede os.
Hvis hun havde et barn, ville hun aldrig give slip.
Der er noget, jeg ikke kan tilgive.
I går fyldte jeg 13 år.
Jeg tog med de ældre piger ind til svømmebassinet i byen.
Jeg kan springe fra tremetervippen.
Kære Karola. Jeg glæder mig til, at jeg kan læse din dagbog.
Må du blive en dygtig, ung kvinde, som altid er rask og tilfreds.
Din fødselsdagsgave kommer. Det kan godt tage lang tid.
Første gang jeg opdagede, at der var sket noget slemt -
- var da brevene hørte op.
I syv uger har jeg ikke hørt fra mine forældre og bedstemor.
Det er ni uger og en dag siden, at jeg fik et brev fra mine forældre.
I dag har jeg været her i tre år. Nu må jeg gå i seng.
Godnat, mor, far, bedstemor og alle mine slægtninge.
I går hentede jeg 12 børn, der kom illegalt ind i Schweiz.
En pige fra Ungarn fortalte om den smerte, hun så.
Massemord, gaskamre og andet forfærdeligt.
Det er over fem år siden, at jeg har hørt fra min familie.
Jeg vil så gerne genopleve tiden med dem.
Jeg vidste ikke, hvor meget det betød.
Jeg må ikke miste håbet -
- men det er ikke let at tro på, at jeg får dem at se igen.
Jeg respekterer dig, og det er dejligt, du er her.
Tak.
- Godt så. - Dr. Ruth. Rart at møde dig.
I lige måde. Jeg har hørt om dig.
Dette er Midday på WNYC. Jeg hedder Jonathan Capehart.
Jeg taler med den ikoniske sexterapeut dr. Ruth Westheimer.
- I sin seneste bog... - Sig ordet "sex" med følelse.
Sig "sex", som om du mener det.
Med varme, gejst og ophidselse. Start forfra.
Godt så. Javel.
Jeg taler med den ikoniske sexterapeut dr. Ruth Westheimer.
- Hvordan var det? - Vidunderligt.
Jeg vil takke dig, dr. Ruth.
Når jeg hørte dig i radioen som ung homoseksuel dreng -
- var det rart at høre noget positivt -
- om en side af mit liv, som jeg forsøgte at takle.
Du skriver, at du ikke bryder dig om ordet "normal". Hvorfor ikke?
Vi ved ikke, hvad der er normalt. Jeg vil kommentere det, du sagde.
- Da jeg startede hos WYNY i 1981... - Netop.
...talte ingen om homoseksualitet. Jeg har altid sagt det samme:
"Respekt er ikke til diskussion."
Normalitet eksisterer ikke.
Vi har en lytter på linjen. Michelle i Brooklyn.
I 1980'erne som teenager hørte jeg dig i radioen.
Sex var så skambetonet. Dit perspektiv reddede mit liv.
- Det er godt at høre. - Du er en engel.
Det var dejligt at høre. Jeg er en jødisk engel. Fint nok. Tak.
Hvordan føles det, at mennesker, du aldrig har mødt -
- siger sådan noget som "tak" og "du reddede mit liv"?
Som du ved, er jeg 1,40 meter høj -
- men jeg føler mig som en på 1,80!
Men jeg kan ikke bare rose mig selv.
Vi må fortsat tale om problemer med seksualitet -
- og problemer ved kønssygdomme.
I dag har vi et alvorligt emne. Vi skal tale om aidskrisen.
Vi skal tale om, hvordan det især påvirker homoseksuelle.
Forskere i Atlanta har udgivet forskningsresultater -
- som viser, at visse homoseksuelles livsstil -
- har udløst en epidemi af sjælden cancer.
Det var et meget upopulært emne -
- fordi homoseksuelle dengang var en minoritet, og de var forhadte.
Det kan være Gud, der straffer os -
- for et promiskuøst samfund og for vores frie livsstil.
Vores kød straffes, når vi bryder Guds love.
Jeg tog det alvorligt på grund af min baggrund som jødisk flygtning.
Jeg følte helt bestemt med de mennesker, -
- der blev anset for undermennesker.
Hej, dr. Ruth. Min kæreste har mange homoseksuelle venner.
De deler både cigaretter, cola og sandwich.
Kan aids smitte? Jeg er en rask mand.
Jeg vil ikke have aids, fordi min kæreste omgås dem.
Dr. Ruths tv-program var meget populært, da aidskrisen kom.
Det var en sørgelig tid. Der var mange, som døde.
Vi stod midt i orkanens øje og lavede fjernsyn om sex.
Nogle mennesker er tiltrukket af det samme køn -
- og jeg tror fuldt og fast på -
- at vi som samfund skal udvise disse mennesker respekt.
Jeg er vred. Alle bør være vrede.
Jeg ser folk dø alene uden deres familier.
Jeg ser sorg. Nu kan det være nok.
Dette er en virus. Det er en epidemi.
Det lader til, at de fleste, der dør af aidsvirussen -
- er homoseksuelle og narkomaner...
Jeg spilder ikke min tid på at pege fingre ad nogen.
Vi skal oplyse folk og finde en kur.
Fordi hun var USA's sexterapeut, stolede folk på hende.
Hun begyndte at ændre folks opfattelse af hiv og aids.
Jeg bliver ked af, at aids stadig er meget relevant i dag.
Man skal være forsigtig. Man skal kende sin sexpartner.
Hvis man ikke kender personen, skal man bruge kondom.
Jeg havde mange venner, som døde af den forfærdelige sygdom -
- men jeg er altid optimistisk.
Jeg tror stadig på, at vi finder en kur en dag.
- Her er hun. - Drak du noget, før du kom?
Din frisure er hæslig. Du må til frisør.
- Er det så slemt? - Ja.
Jamen jeg var til frisør forleden.
Jeg kan ikke nå til frisøren -
- men min bedste ven har allerede klaget over mit hår.
Godt så.
Det var den 8. maj 1945. Jeg var...
- Hun skrællede kartofler. - Til hele børnehjemmet.
Så hørte jeg, at krigen var slut.
Min første tanke var: "Hvad vil der ske med mine forældre?"
Børnehjemmet fik lister over de overlevende.
I stedet for at indkalde os individuelt -
- samlede de os alle og læste navnene for os.
Min familie var ikke på nogen liste.
Vi var bange for, hvad der skulle ske os.
"Hvad sker der nu?"
Vi var ikke tyske mere, og vi var aldrig schweizere -
- så de samlede os på et tog.
Vi så en anden togvogn fyldt med nazister.
De tyske krigsfanger kiggede ud gennem vinduerne, og jeg tænkte:
"I dræbte måske min familie."
Da vi nåede Marseille, havde jeg aldrig set havet før.
Jeg tænkte: "Du godeste. Se nu der."
Lille 17-årige Karola Siegel fra Frankfurt am Main -
- skal nu sejle til Palæstina på et skib.
Vi nåede en kibbutz, som er et kollektiv for jøder.
Der var et stort had mod Tyskland og med rette.
De, der tog sig af os, sagde:
"Du kan ikke hedde Karola. Det er for tysk."
"Godt. Hvis jeg ikke må hedde Karola, bliver det mit mellemnavn, Ruth."
Jeg nærede nemlig stadig håb.
Hvis nogen i min familie levede, ville de vide, at jeg hed Ruth.
Så kunne de finde mig.
De er smukke.
Marga.
Det her minder mig om den første aften i mit liv.
Han hed Kalman. Han var meget flot.
Han var i hæren -
- og skulle besøge sin bror, Shaul, som var min kæreste.
Vi kyssede og krammede bare.
- Blev du kærester med hans bror? - Du stiller så dumme spørgsmål.
Jeg sagde farvel til Shaul -
- og valgte hans yngre bror, Kalman.
Shaul sagde til sin lillebror:
"Pas godt på hende."
Jeg vidste, at vi måtte være alene -
- så Kalman og jeg klatrede op på en høstak som den der. Højt oppe.
Det var den første nat, jeg dyrkede sex.
- Er det rart at huske? - Det er rart at huske.
Det var en ung kærlighed -
- men som det ofte sker med den slags, holdt det ikke.
Nogle måneder senere sagde han: "Vi må afslutte forholdet."
Jeg ville være sammen for evigt. Det havde han ikke lyst til.
Han sagde, at jeg ville være en byrde.
Hvorfor skulle det ske? Jeg gav ham så meget kærlighed -
- men han tog det hele og gav intet tilbage igen.
Et ord bliver ved med at dukke op. Alene.
Jeg er så alene i verden.
Jeg savner mine forældre.
Nazisterne førte nøje optegnelser.
I mange år ville jeg ikke se sort på hvidt -
- hvad der var sket med mine forældre.
Men selvom det er meget svært -
- har jeg en forpligtelse til at finde oplysninger om min families skæbne.
Jeg tænkte: "Hvornår fortalte mine forældre om holocaust?"
Hvornår fortalte min mor -
- at hun som tiårig aldrig så familien igen?
Det har jeg ingen erindring om.
Jeg indså, at jeg ikke havde en mormor og morfar -
- så jeg spurgte, og hun svarede mig.
Men min mor kom ikke selv med oplysningerne.
- Hvad er dit pigenavn? - Siegel. S-i-e-g-e-l.
- Vi har mange ved navn Siegel her. - Så slå Julius Siegel op.
- Julius? - Ja, min far, Julius. Der er han.
Hvad står der?
"Liste over myrdede jøder fra Tyskland."
"Døde i Auschwitz i 1942." Du store.
Min mors pigenavn var Hanauer. Irma.
- Det er også... - Der. Ni Hanauer. Det er hende.
"Født i Wiesenfeld i Tyskland 1903.
Før krigen boede hun i Frankfurt am Main.
Under krigen boede hun i Litzmannstadt-ghettoen.
"Irma blev myrdet under holocaust." Der står dog ikke hvor.
Du godeste... Det er sørgeligt.
Der er ingen dato for min mors død.
Der står "verschollen". Det er et forfærdeligt ord.
Det betyder "forsvundet", som om hun forsvandt fra verden.
Hun blev myrdet et sted, men ingen ved hvor. Ingenting.
Jeg ved, at min far blev myrdet i Auschwitz, og jeg har den dato.
- Her er dit dokument. - Ruth K. K står for Karola.
- Du er en "overlevende". - Det kalder jeg ikke mig selv.
Jeg blev forældreløs som følge af holocaust. Jeg var ikke i kz-lejr.
Tak, fordi I holder mindet om holocaust i live.
Hvis jeg ikke blev sendt til Schweiz, havde jeg ikke været i live i dag.
Jeg græder senere, når jeg er alene.
Tyske jøder græder ikke offentligt. "Dr. Ruth K. Westheimer."
Jeg tror, at traumet over at have mistet sine forældre -
- omkonfigurerede hele hendes følelsesliv.
Hun tillader ikke sig selv den dybfølte gråd -
- som når man reagerer på en dyb smerte.
Jeg ved ikke, om hun gør. Jeg ved det ikke.
Jeg skal ikke længere. Der er advarsel om en hund.
- Hvor ved du fra, at hunden ikke er der? - Jeg har lige været der.
Jeg stoler ikke på nogen.
Shalom. Jeg hedder dr. Ruth Westheimer. Jeg har kysset din mezuza.
- Velkommen. - Har du hunde?
- Ingen hunde. - Ikke? Fint.
Den har tilhørt en israelsk faldskærmssoldat.
Den politiske situation i Palæstina spidser til.
Siden FN opdelte landet -
- er der udbrudt guerillakrig mellem jøder og arabere.
I Tyskland så jeg, hvad der skete jøder, når de ikke havde et land.
Så jeg er blevet snigskytte i Haganah -
- den jødiske undergrundshær.
Til træning ramte jeg målet næsten hver eneste gang.
I nat stod jeg på et tag med et maskingevær -
- og så de israelske styrker. De tjekkede bilerne for våben.
Min opgave er at se, om der sker noget dernede -
- og skyde om nødvendigt.
Gudskelov har jeg aldrig behøvet at skyde nogen.
Den her gør mig ked af det. Hvem ved, hvor mange den har dræbt?
Det er nok.
Den 4. juni 1948, på min 20-årsfødselsdag -
- var jeg kommet tilbage fra min vagt som snigskytte.
Da jeg nåede bygningen, gik sirenen i gang.
Jeg vidste, hvad det betød. "Gå ned i beskyttelsesrummet."
Kanonkuglen ramte og kastede mig ind i væggen.
Nogle piger ved siden af mig omkom.
Det var et hæsligt skue med masser af råb -
- og blod overalt. Så blev der stille.
En ven bandt mine sko op.
Jeg kiggede ned og så meget blod. Jeg spurgte, om jeg skulle dø.
Så blev jeg kørt til hospitalet inde i byen.
Begge mine fødder var forfærdeligt ilde tilredt.
Den ene fod var næsten sprængt af.
Den øverste del var helt forrevet.
De var næsten nødt til at amputere begge ben.
I kælderen var der rækker af sårede soldater.
Der var ikke plads til mig.
De lagde mig på en reol, fordi jeg er så lille.
Jeg havde en flot, mandlig sygeplejerske -
- og jeg lod, som om jeg ikke selv kunne spise.
Sludder. Mine hænder havde det fint -
- men han madede mig tre gange om dagen.
Han behandlede mig, så jeg kunne stå på vandski -
- stå på ski om vinteren, og jeg kunne stå på skøjter -
- og jeg kan stadig danse hele natten, hvis jeg har en god partner.
Ryan? Du skal vise, at jeg kan gå hurtigt.
I bogen skriver du om, hvornår man bør sige farvel.
Dr. Ruth. Hvordan ved man, om man skal blive eller rejse?
Jonathan, jeg tror, at man ved det inderst inde.
Hvis man føler, at man ikke er i et godt forhold -
- skal man gå i terapi. Gør noget for det.
Ellers kan man lade sig separere, så man kan påbegynde et nyt liv.
Jeg taler af erfaring. Ja, jeg har været gift tre gange -
- men kun mit sidste ægteskab, som varede næsten 40 år -
- med Fred Westheimer, var et egentligt ægteskab.
Så jeg snakker ikke bare. Jeg har faktisk oplevet det.
Min første mand var David Bar-haim.
Han var i den israelske hær. Han var flot og intelligent.
Jeg tænkte: "Hvor er jeg heldig." Jeg troede ikke, jeg blev gift.
Jeg er lille og mente, at jeg var grim.
Han tog til universitetet i Paris for at læse til læge.
Jeg tog med ham til Paris.
Sorbonne havde en regel.
Havde man ingen gymnasieeksamen på grund af krigen -
- kunne man tage et forberedende år.
Hvis man bestod, måtte man studere på Sorbonne.
Min far mente, at uddannelse var vigtigst -
- så jeg ville satse på mine studier. Jeg kom ind på Sorbonne.
Jeg læste psykologi, og jeg var vild med det.
Jeg kan huske salle Richelieu -
- hvor jeg hørte forelæsninger af store navne som Piaget og Lagache.
Jeg var så lille, og salen var helt fyldt.
Jeg ledte efter en høj og smuk mand -
- som kunne sætte mig i vinduet ved professoren.
Jeg hørte alt, tog notater, og jeg bestod min eksamen.
Mens jeg læste, indså David, at han ikke ville læse til læge.
Han ville tilbage til sit liv i Israel.
Jeg troede, at det ægteskab var for evigt -
- men jeg ville læse færdig, så han gik med til en skilsmisse.
I Paris mødte jeg min anden mand. Han hed Dan.
Han var mageløs. Vi indledte en affære.
Så blev jeg gift. Nej. Først blev jeg gravid.
Så blev jeg gift. Bliver man gravid, er man nødt til at blive gift.
Da Miriam blev født, var jeg overlykkelig.
Efter at have vokset op uden familie -
- var den skønne, lille pige en ren og skær fryd.
Hele mit liv havde jeg drømt om USA -
- men jeg troede aldrig, at jeg skulle få råd til det.
Men der kom en check automatisk -
- til alle, som ikke havde gået i skole på grund af holocaust.
Pludselig havde jeg 1.500 dollar.
Jeg sagde: "Dan. Nu tager vi til USA."
Vi rejste med skibet Liberty. Fjerde klasse. Allernederst.
De sagde, at vi ikke måtte gå op. Vi skulle blive på vores klasse.
Jeg tænkte: "Vent! I skal ikke sige, at jeg ikke må være på første klasse."
Så vi listede os derop i al hemmelighed -
- og vi blev deroppe hele natten.
Jeg ville nemlig ikke gå glip af Frihedsgudinden.
Jeg kendte Emma Lazarus' digt.
"Giv mig de trætte, fattige og sammenstuvede masser."
Da jeg så miraklet på himlen -
- et symbol på frihed for flygtninge, vidste jeg, at det var mit hjem.
Jeg ville vise jer det.
Jeg stemmer naturligvis, for jeg er amerikansk statsborger -
- men jeg taler aldrig om politik.
En, der taler så meget om sex, som jeg gør -
- må holde sig fra politik. Ikke desto mindre...
Her er en tegneserie -
- fra den mest læste avis i Israel.
Jeg siger til Nordkoreas præsident og til USA's præsident:
"Slap af. Størrelsen betyder ingenting."
Jeg kom ikke på tv for at snakke politik.
Hvad mener du om Trumps kommentarer?
Ingen kommentarer.
Hun diskuterer ikke politik.
Hun har sine synspunkter. Det er ikke så svært at se.
Men ingen patient eller fan skal føle -
- at de ikke kan stole på hende på grund af politik.
Det er bare en anden politisk forståelse.
En kvinde ringede. Hun var oprevet -
- fordi hun måtte få en abort.
Jeg mener bestemt, at abort fortsat skal være lovligt.
Jeg taler ikke om politik -
- men jeg gik ikke på kompromis med mange holdninger, inklusive abort.
Selv når det var upopulært.
Roe falder efter denne embedsperiode -
- så barnemord forbydes igen.
Jeg spekulerer på, om de, der støtter fri abort, tænker over -
- at fosteret, det ufødte barn, aldrig får noget valg.
Jeg er vred over, at abort er blevet en politisk fodbold.
Jeg bliver afsindigt vred, hvis abort bliver ulovligt igen.
Før abort var lovligt, havde kun kvinder med penge råd til en abort.
Det ville være forfærdeligt, hvis vi skulle tilbage til den slags -
- for så begynder man at bruge bøjler til aborter igen.
Jeg mener, at man må have ret til at få foretaget en abort.
Hun undgår politik så fint. Hun har bare sagt:
"Jeg er ikke politisk. Jeg er sexterapeut. Der bliver jeg."
Fortæl mig, hvad der er galt.
Lige siden aborten har jeg følt mig så deprimeret.
Det føles, som om det var forkert.
- Du bruger prævention. - Ja.
Det var præventionen, der ikke fungerede -
- så du må ikke give dig selv skylden, Laura.
Hun er politisk på den måde -
- at hun har haft en positiv politisk påvirkning.
Hun kan nå folk på et menneskeligt niveau -
- som overskrider deres politiske eller religiøse overbevisninger -
- og taler til dem som mennesker.
Da Dan og jeg først kom til New York -
- boede vi i en lejlighed på tredje sal.
I en etværelseslejlighed.
Efter indflytningen indså jeg -
- at Dan og jeg ikke kunne være sammen mere.
Jeg kedede mig meget, fordi han ikke var intellektuel.
Vi havde en gammel bil. Jeg gav ham bilen og beholdt barnet.
Pludselig var jeg enlig mor i et land -
- hvor jeg ikke talte sproget.
Det var svært at opfostre Miriam alene.
Jeg tjente en dollar i timen som stuepige -
- men jeg skulle hurtigt lære engelsk, så jeg læste kærlighedsromaner.
Jeg ville læse færdig, så jeg vidste, hvordan det gik dem.
I 1950'erne husker jeg ikke, at jeg havde andre omkring mig.
Jeg var meget fattig. Jeg havde ingen penge -
- men det var ingen hindring.
Jeg holdt fester hver weekend.
Alle tog mad med.
Jeg skulle kun købe chips.
Jeg kan huske, at jeg var eneste barn i et lokale med voksne -
- som dansede, snakkede og hyggede sig, for hun tog mig med overalt.
Når hun blev træt, så kom hun i seng.
Alle jakkerne forhindrede hende i at falde ud.
Hun sov fra al larmen.
Jeg var vel en foregangskvinde for de enlige mødre.
- Det er alvor. - Jeg begik vist en fejl.
Jeg har aldrig ladet jeres far eller mor vinde nogensinde.
- Hvorfor ikke? - De skal lære at tabe.
Skak og dronningen. Sådan. Det var et godt træk.
- Vent... - Farvel.
Forfærdeligt. De rottede sig sammen.
Giv hånd.
Jeg har kvikke børnebørn. Bravo.
Se lige her.
Her er mine fire børnebørn. Alle fire står på ski.
Jeg elskede at stå på ski, og jeg var meget god til det.
Det var sådan, jeg mødte Fred.
En ven havde en bil, så flere af os splejsede -
- og nogle venner passede min datter, og så tog jeg på skitur i weekenden.
Jeg havde en ven, der hed Hans.
Vi tog en T-lift sammen op ad bjerget -
- men han var så høj, at stangen lå på min bagdel og hans ankel.
Eller hans bag og min nakke. Det var simpelthen umuligt.
På bjerget blev jeg præsenteret for Manfred Westheimer -
- som var leder af den jødiske skiklub og boede i samme hytte.
Så jeg så på den lille mand, og jeg sagde til Hans:
"Jeg kører op med ham den lille."
Han var ikke så lille som mig.
På vejen op fortalte han, at han var 35 år og endnu ugift.
Han var ingeniør. Jeg kunne straks lide ham -
- og ville giftes med ham.
Jeg måtte dele værelse med en anden kvinde i gruppen.
Da jeg kom ind kl. 2.00 efter at have snakket med Fred, sagde hun:
"Hold dig fra ham. Han er min."
Jeg smilede og tænkte: "Vi får at se."
Tænk bare. Jeg giftede mig med ham.
- Hej, du er på tv. - Hej, jeg hedder George.
Jeg har datet en kvinde, og hun har to børn.
- Er hun fraskilt? - Ja.
Jeg har meget stærke følelser for hende.
Hun har haft to dårlige forhold.
Hvilke problemer kan vi støde på, hvis vi fortsætter?
Bare fordi nogen har haft to dårlige forhold før -
- betyder det ikke, at tredje ikke bliver fantastisk.
At forudse forfærdelige oplevelser -
- vil ikke være nogen hjælp.
Jeg hørte dig sige, at du elsker hende højt.
Så ville jeg ikke bekymre mig om hendes fortid.
Tag en svamp, og vask den ren. Er du med?
Det er dit tredje ægteskab.
Det er sandt, men jeg har været gift med ham i 23 år.
Næsten 24 år.
- Tror du, at det holder? - Ja, det tror jeg.
Mine første to ægteskaber var lovliggjorte romancer -
- men med Freddie var det ægte kærlighed.
Han adopterede og forgudede min datter, Miriam.
Sammen fik vi vores søn, Joel.
Vi fik brug for en større lejlighed -
- så der flyttede vi derhen, hvor jeg har boet i alle disse år.
Selv efter jeg blev dr. Ruth, er jeg glad for, at jeg blev her.
Dette er mit hjem.
Undskyld mig et øjeblik.
- Har nogen bestilt pizza? - Nu har vi pizza.
- Det kunne du nok godt bruge. - Min Joel, min Joel!
Nu kan I alle bare tage hjem.
Jeg vil vise jer noget. Jeg fandt et fotoalbum.
Hvem er det? Det må være en elsker, som jeg ikke kan huske.
Det er min Joel. Du var verdens yndigste baby.
- Hvornår tager du den dims ud? - Øreringen?
For 100 år dukkede Joel op i Oscawana med en ørering.
- Jeg talte ikke til ham i to en halv time. - Det var nok nærmere to dage.
Nu kører I, og jeg er ked af det. Det blev jeg, da I gjorde.
- Ja. Det var hyggeligt at bo her. - Lejligheden blev så tom.
Jeg er ikke en bedstemor, der sidder og venter på børnebørnene -
- men jeg kan ikke lide, når I alle er her, og pludselig er jeg alene.
- Det kan hun ikke lide. - Jeg vil ikke sidde her alene.
Da jeg voksede op, skete der meget omkring hende.
Når man vågnede lørdag morgen, så var der altid en plan.
Vi skulle stå på ski eller andet. Der var altid energi.
Men samtidig havde hun altid sin karriere i centrum.
En hjemmegående husmor er nok vores mors diametrale modsætning.
Jeg tror ikke, at jeg var en god mor -
- hvis jeg ikke også havde en akademisk interesse og et arbejde.
Jeg fik job hos Planned Parenthood i New York.
Det var ikke så kendt, som det er nu.
Jeg arbejdede i East Harlem, hvor der var så uroligt dengang.
Hun bad om at køre med folk eller kørte med det offentlige.
Hun var ofte væk om aftenen -
- og min far, som altid var den mere stabile ingeniør -
- lavede aftensmad til os.
Jeg uddannede personer -
- uden high school-eksamen til at blive familierådgivere -
- og jeg elskede det.
Det skærpede min interesse for familieplanlægning.
Derhjemme talte hun ikke så meget om seksualitet.
Hun havde prævention fra Planned Parenthood.
Da vi skulle have seksualundervisning på min pigeskole -
- tog jeg dette sæt med og sagde: "Her er en spiral og et kondom."
Jeg lærte det nok bare ved at være der.
Jeg kan ikke huske nogen vigtig snak.
Hun efterlod mange bøger med oplysninger, og dem læste jeg.
Lige siden jeg var ung har uddannelse været det vigtigste for mig -
- så i 1967 tog jeg min doktorgrad på Teachers College på Columbia.
Gennem Planned Parenthood brugte jeg data fra 2.000 kvinder -
- og deres fortid med prævention og abort, da abort var ulovligt.
Det blev min doktorafhandling.
Jeg var 42 år, da jeg forsvarede min doktorafhandling.
I Planned Parenthood i Harlem fik jeg mange spørgsmål.
Om for tidlig udløsning, og udeblivende orgasmer.
Jeg kunne ikke besvare de spørgsmål om seksualitet.
Jeg indså, at jeg ikke vidste nok. Jeg havde brug for mere uddannelse.
Cornell University havde en berømt sexterapeut:
Dr. Helen Singer Kaplan. Hun udarbejdede en metodologi -
- for at behandle seksuelle problemer.
Sexterapi er et meget komplekst område af psykiatrien.
En kvinde, der ikke kan få orgasme -
- skal først lære at give sig selv en.
Jeg kom ind på dr. Kaplans program for at blive sexterapeut.
Jeg var i den syvende himmel.
På hebraisk betyder ordet "ladat" at kende nogen.
Det betyder også sex. Det er jo vidunderligt.
Ordet "sex" betyder at kende hinanden.
Det betyder, at man skal tage sig tid til at lytte og tale med hinanden.
Fordi jeg ikke havde forældre, efter jeg var ti år -
- var jeg i høj grad klar over, hvor vigtigt det var at blive rørt -
- og blive elsket.
Det var derfor, at jeg blev så interesseret i familiespørgsmål -
- og forholdsspørgsmål og i sidste ende i seksualitet.
Med dr. Helen Singer Kaplan fik jeg en praktisk uddannelse.
Vi sad i et rum med et spejl og udførte sexterapi.
Jeg arbejdede sammen med hende i syv år.
Det var simpelthen en drøm at arbejde i et hjælpende fag.
Jeg var færdig med skolen, og drev min egen private klinik -
- med psykoseksuel-og parterapi indtil 1981.
- Sådan. - Hej. Hvordan går det?
Det var det år, da alt ændrede sig.
- Du ligner dig selv. - Betty Elam.
Uden hende var jeg ikke dr. Ruth.
Jeg var stadig ansat på Cornell Medical Center.
Vi modtog et brev.
Havde en af os lyst til at tale om behovet for seksualundervisning?
Ingen ville gøre det, fordi der ikke var penge i det.
Jeg så brevet og sagde: "Jeg gør det. Jeg flyver med luftballon."
Lad os se på weekendvejret...
Betty kom løbende tilbage til radiostationen og sagde:
"Jeg mødte en utrolig kvinde.
Hun er lillebitte og taler med tyk, tysk accent -
- og hun taler om sex på en helt anderledes måde.
Vi bør lave noget med hende."
Det blev ikke prioriteret. Vi var en musikstation -
- men dengang krævede en radiolicens -
- at man hver uge diskuterede samfundsrelaterede spørgsmål.
De fleste stationer sendte dem, når der ikke var så mange lyttere.
Ingen havde prøvet det her før, så der var modstand, men det gør intet.
Som forretningskvinde er man vant til at møde modstand -
- og Ruth kan være charmerende.
Desuden havde hun uddannelsen.
Sammen fik vi dem til at give Sexually Speaking en chance.
Det sendtes fra 30 Rock. Hun havde aldrig været i radioen.
Advokaterne var nervøse over det, samt at hun skulle rådgive folk.
Vi optog det, så de kunne fjerne det, som de ikke kunne lide.
Godaften. Det er dr. Ruth Westheimer.
Dette er Sexually Speaking.
Er du der? Det er din tur.
Der var cirka 12 telefonlinjer i studiet. Jeg svarede:
Sexually Speaking. Har du et spørgsmål?"
Hun ville gerne overraskes. Hun hørte spørgsmålet live.
Du er i radioen.
Jeg hedder John og kommer fra Georgia.
- Jeg har et problem. - Sig frem.
Vi optog om torsdagen, og sendte hver søndag ved midnat.
Der blev det nemlig ret begravet.
Hvem er oppe ved midnat om søndagen?
Det var et ret dødt tidspunkt og perfekt til et program, man var bekymret for.
Jeg kender en herre, som kun kan få erektion -
- når hans partner har højhælede sko på.
På NBC dengang -
- kunne man sidde i et studie og ringe til alle studier i huset -
- og høre, hvad de lavede.
Vi gjorde ikke reklame for det, men det var begyndt at rygtes.
Vi opdagede, at kl. 23 om torsdagen på 30 Rock...
Hallo, du er i radioen.
...stoppede alt på NBC, fordi alle lyttede -
- når Ruth indspillede for WYNY.
Jeg har hørt et rygte om, at kvinder kun kan have et vist antal orgasmer.
Gud forbyde det!
Det rygte har jeg aldrig hørt. Hør godt efter, Jeff...
Man havde en anden moral i Amerika dengang.
Der var ingen, man kunne tale med om sex.
Pludselig var en kvinde i radioen.
- Hvis han hører om graviditeten... - Du er nødt til at tale med nogen.
Folk, der ringede ind, kunne ikke udtale Westheimer.
Det er et langt og udenlandsk navn.
De sagde "dr. Ruth". Jeg sagde: "Fint. Det siger vi."
Nu bruger de andre berømte radio- og tv-personligheder deres fornavn.
Men jeg var den første.
Jeg er snart tilbage.
Alle på stationen var ivrige, og det var et godt argument.
"Må jeg nu sende live?" Det sagde de ja til.
Vi gik fra 15 minutter til en time og så to timer.
Om søndagen kørte folk hjem fra The Hamptons kl. 22.
Jeg læste en Playgirl, og jeg havde min bofælles kærestes trusser på.
Jeg onanerede. Så kom min bofælle ind.
Jeg har en vibrator.
Jeg vil hellere brug den, end jeg gider gå ud med mænd.
Min penis er ekstremt stor. Den er på omkring 35 cm.
De fleste kvinder bliver bange for min penis.
Ved midnat var de hjemme i New York.
Så var de ophidsede, når de kom hjem.
Vi havde ikke anet, at det ville eksplodere sådan.
Det er en fed ide -
- men ingen anede, at det her ville bestemme radiostationens skæbne.
Radiostationen blev kendt, fordi dr. Ruth var hos os.
Inden et år lyttede flere til Ruth søndag aften -
- end de fleste morgenprogrammer i New York. Det var helt uhørt.
NBC HYRER DR. RUTH
ELSKENDE HAR BRUG FOR RUTH
Hun blev først kendt, da jeg gik på college.
I mit første år kom jeg hen på kollegiet søndag aften.
Der er mange kvinder, som læser Playboy for sjov.
Jeg hørte min mors stemme fra otte forskellige radioer.
Jeg blev så overrasket. "Mor?"
KLOKKEN ER 22. VED DU, HVAD DINE BØRN LYTTER TIL?
Hun fik meget opmærksomhed.
En avisartikel førte til en bogkontrakt.
Hun begyndte at holde foredrag. Så kom der talkshows.
Letterman, Arsenio og Carson ville have hende.
Der er myter om, at man kan blive blind.
Eller få behårede håndflader.
- Man taber håret... - Ja, alt det.
Alle ville have hende. Hun var med i flere tv-programmer.
Quantum Leap, Lifestyles of the Rich and Famous, Hollywood Squares.
Så fik hun reklamer.
En for Pepsi med Bo Jackson.
Reklamen for Herbal Essence fik opmærksomhed.
Hvis du synes, at den er god, så bør du prøve body shampooen.
Hun blev skuespiller.
Skulle det være et kys?
Hun havde en serie, Dr. Ruth's House -
- og en film med Gerard Depardieu og Sigourney Weaver.
- Sæt mig ned! - Hun fik sit eget brætspil.
Hun gik fra at være en, der tog på arbejde hver dag -
- til en, der blev kørt rundt og blev betalt for at dukke op.
Så fik hun naturligvis sine egne tv-programmer.
Herefter kunne hun ikke gå nogen steder, -
- uden at nogen havde et spørgsmål.
Jeg ser dig altid på tv.
- Det eksploderede. - Hun sagde: "Vi ændrer os ikke."
"En dag kan det hele sige puf."
Hun er den samme i dag.
Følger du dine egne råd med din mand derhjemme?
Han får aldrig lov til at være med i noget program.
Så ville han sige:
"I skal ikke høre på hende. Det hele er bare snak."
- Mener du, at det er snak? - Det er en god replik.
Krummer du ikke tæer over, at der er dr. Ruth-vittigheder -
- og imitationer af dr. Ruth i Johnny Carsons program?
Imitation er jo den ærligste form for smiger.
Hun er initiativrig, og hun er meget ligefrem -
- og lader sig ikke kue af nogen kontroversielle emner -
- som i dette tilfælde er sex, hvis det da er kontroversielt.
Denne bænk var Fred Westheimers yndlingsbænk.
Han elskede parken lidenskabeligt.
Han var her næsten altid efter arbejdet.
En aften i 1997 -
- kom jeg hjem fra en Oscar-fest -
- og Fred sagde til mig: "Jeg har fået et slagtilfælde."
Ambulancen kørte ham på hospitalet.
Han lå i koma i ti dage.
De opererede ham, men de kunne ikke redde ham. Han døde.
Det var sørgeligt.
Han ville elske at se børnebørnene vokse op.
Det var for tidligt.
Jeg har kun set hende græde, da far døde. Ved hans seng.
Han drog sit sidste åndedrag, og da så jeg hende græde.
Det var den eneste gang.
Jøder holder shivah efter et dødsfald. I en sørgeperiode.
Man bliver hjemme i syv dage og tænker over den afdøde.
Hun var på arbejde efter et par dage.
Min mor har haft mange tragedier i sit liv.
Hun oplevede holocaust, mistede sine forældre og min far.
Hun holder sig optaget af arbejde.
Hun er næsten 90 år, men altid optaget.
Det skyldes til dels, fordi hun elsker sit arbejde -
- men jeg tror også, at det er hendes overlevelsesmekanisme.
Hun følte nok, at hun kunne vælge at gå videre -
- eller blive opslugt af det.
Er der noget i din fortid, du ikke vil tale om?
Naturligvis. Visse emner taler man ikke om.
End ikke med sin ægtefælle eller børn. Her er et eksempel.
Min familie blev udryddet i koncentrationslejre.
Visse aspekter af smerten og ensomheden dvæler jeg ikke ved -
- for der er noget, som ingen kan hjælpe med.
Det er let for os at sige, at hun lægger låg på sine følelser -
- eller bør udforske dem til bunds.
Men det er sådan, hun er. Det er sådan, hun overlever.
Uanset hvad der skal til for at leve så fuldt, som hun har -
- er det helt i orden med mig.
Flere blomster. Jøsses. Hvem har sendt dem? De er smukke.
Godt.
Det må man ikke tage for givet.
New York Times, USA's vigtigste avis.
På min fødselsdag er jeg på forsiden. Jeg er ikke begravet et sted.
Se lige her. Ups...
"Som 90-årig taler hun stadig om sex fra morgen til aften."
Godt, så går vi.
Jeg kan huske, da jeg var ni et halvt år, før jeg måtte rejse til Schweiz.
Der var en bog i mine forældres bibliotek på øverste hylde.
Når ingen var hjemme, klatrede jeg op for at se på den.
Den hed Det ideelle ægteskab.
Jeg så bogen med sexstillinger og sagde:
"Det er det, mine forældre gør!"
Så selvom mine forældre aldrig fik chancen for at kende mig senere -
- hjalp de mig til at blive den, jeg er i dag.
- Tak, Vincent. Sørg for, du får mad. - Ja, ja.
Vi hører tit: "Hvordan er det at være dr. Ruths barnebarn?"
Vi har en sjov bedstemor, der vandrer, står på ski og svømmer -
- og giver os vidunderlige råd.
Tillykke med de 90 år, Omi.
De, der kender Ruth, ved -
- at hun ikke diskuterer sit arbejde med familien.
Med da jeg gik i fjerde -
- gav hun hele min klasse seksualundervisning.
Jeg er stadig ikke kommet mig.
Spøg til side. Tillykke med de 90 år, Omi.
Jeg er heldig.
Det er de millioner, som du har rådgivet, også.
Ruth blev måske dr. Ruth i 1980'erne -
- men over 30 år senere oplyser og inspirerer hun os stadig.
I aften får vi mulighed for -
- at fortælle dig, hvor meget du påvirker os.
Må du få mange flere friske og lykkelige fødselsdage.
Børnebørn.
Det er præcis 70 år siden, på min 20 års fødselsdag -
- at jeg blev såret i Jerusalem og kunne have mistet begge ben.
Det er 80 år siden, jeg forlod Frankfurt am Main -
- på grund af nazisterne.
I dag ville jeg sige til den pige:
"Skønt du har gennemlevet tragiske hændelser...
...se så bare, hvad der er sket for dig."
Har I fået noget at spise?
Hej, hej.
Hold mig i hånden, tak.
- Godt... Har du spist? - Ja.
Med min baggrund og alt det, jeg har overlevet -
- er jeg forpligtet til at leve stort og gøre en forskel i verden.
- Godt. - Godt.
Jeg kan se en regnbue. Film regnbuen!
Regnbuer bringer held.
Jeg kan se køer!
En, to, en hel masse.
Fred Westheimer ville have stoppet toget for at tale med dem.
Se lige den sne.
Sne i august.
Der er et udtryk, om jeg ellers aldrig bruger, men det gør jeg nu.
Narrefisse.
Det har du aldrig hørt mig sige. Vi er nødt til at diskutere det.
Ryan? Du må smage. Den er noget ganske særligt.
Hvem andre i verden har en ven, som er en berømt advokat?
- Må jeg fortælle om din løn? - Nej.
Jeg ved det, men jeg siger intet.
Den sidste.
- Kan du høre mig? - Ja, smukt.
Jeg må bare huske, at mikrofonen er tændt.
Her er mange kokasser.
Jeg har to dukkehuse i New York, og jeg må have sådan en.
Jeg elsker alt det, der er lille og perfekt, ligesom mig.
Hej. Jeg er her. Hvor er kameramændene?
Se, hvad jeg tog. Jeg stjal det til jer.
- Slik til alle. - Lånt?
Nej, du må gerne spise det.
Du sagde, det var den sidste. En til?
Hvorfor udgiver du bøger som 89-årig?
Sikke et dumt spørgsmål. Næste, tak.
Jeg taler dagen lang, men jeg er faktisk et privat menneske.
Jeg fortæller ikke om min økonomiske status -
- eller hvem jeg går i seng med. Det var alt.
Tekst: Camilla Mills